Кой ще ръководи парите на ЕС през следващите пет години?
Ролите в ЕК, свързани с икономиката, са най-желаните от правителствата на блока
![Кой ще ръководи парите на ЕС през следващите пет години?](https://sportal365images.com/autocrop/smp-images-production/profit.bg/19082024/19ee9603-17b9-47ac-a530-6e854655b698.jpg?width=1001&height=538&format=webp)
Европейската комисия прилича на модерен нощен клуб, пред който се е събрала дълга опашка от желаещи да бъдат допуснати. Но само няколко от тях ще получат шанса да се изявят по желания от тях начин, което означава място в ЕК за следващите пет години и то с един от най-важните ресори. Този път много правителства на Европейския съюз определят това като работа, свързана по някакъв начин с икономиката.
И въпреки че всички се опитват да впечатлят фейсконтрола пред нощния клуб - председателя на Комисията Урсула фон дер Лайен – само някои ще получат това, което искат.
„Индустриалната политика и бюджетът са важните ресори в момента“, казва пред POLITICO Гунтрам Волф, икономист и старши сътрудник в брюкселския мозъчен тръст Bruegel. „Освен това има възможности в регионалните разходи, финансовото регулиране и контрола на националните разходи“.
Фон дер Лайен е определила краен срок до 30 август за приемане на кандидатури. Тя ще ги интервюира, ще се опита да реши пъзела и ще разпредели местата - ще угоди на тези, на които иска да угоди, и ще отхвърли онези, чиито предложения не ѝ допадат. Ще бъдат взети под внимание много фактори, а не само индивидуалните умения: например да се гарантира, че всички краища на ЕС са представени на най-желаните позиции.
Всички правителства имат по един представител в Комисията. POLITICO разглежда личностите, които се вече се представят пред потенциалния си нов шеф с надеждата за водеща икономическа роля.
Спортистът
Ако управлението на мощен икономически портфейл изисква стабилната ръка и състезателния инстинкт на тенисист, то кандидатът на Австрия би бил идеалният избор.
52-годишният Магнус Брунер, министър на финансите във Виена от декември 2021 г. и от същото политическо семейство като фон дер Лайен, е „отличен тенисист“, рекламира го Райнхолд Лопатка, ръководител на австрийската делегация на Европейската народна партия в Европейския парламент.
Той познава Брунер от повече от 20 години и веднъж е губил от него, когато се борят за председателското място на Австрийската федерация по тенис.
Брунер е един от малкото кандидати за длъжностите, свързани с икономиката на блока, който има опит както в частния, така и в публичния сектор. Той е работил за енергийна компания и е служил на партията си, занимавайки се с „лобистка работа за предприемачи“, според Лопатка.
Брунер идва от най-западния австрийски регион, който граничи с изключително гъсто населената от гледна точка на бизнеса Бавария в Германия и Швейцария. Той е от семейство на предприемачи. В един австрийски пейзаж, белязан от широкото възприемане на идеята, че държавната намеса трябва да бъде ограничена, постиженията на Брунер като министър по време на инфлация и енергийна криза са в обратната посока.
„Хората, които го възприемат положително, казват, че е бил силен кризисен мениджър, а тези, които го възприемат отрицателно - че е похарчил твърде много пари, давайки субсидии на всички. Дори на тези, които наистина не са имали нужда от тази подкрепа“, казва Лопатка, „опитвайки се да бъде обективен“.
Градинарят
Либералното правителство на Словения даде ясно да се разбере, че иска портфейл, свързан с икономиката, финансите и конкурентоспособността. Неговият кандидат, Томаж Весел, на 56 години, е бивш председател на Сметната палата на страната, експерт в областта на обществените поръчки и бюджетното управление.
Той беше и председател на независимия одит на ФИФА, управляващия орган на футбола, когато президентът Джани Инфантино беше обвинен в корупция.
„Той беше човекът, който дойде след това, за да поправи бъркотията“, коментира източник на POLITICO, близък до словенското правителство. Все пак Весел си навлече критики, защото не напусна работата си на висш държавен служител в Словения, докато оправяше бъркотиите на ФИФА.
Той също така е имал сложни отношения с бившето дясноцентристко правителство на Янез Янша, защото е „проговорил“, когато то е „направило много, много опити да подкопае конституционния ред“, казва източникът на изданието - а също и по време на първите фази на пандемията, когато държавите се опитваха да бъдат бързи в снабдяването с апарати за обдишване и маски.
Той е запален градинар.
Човекът на парите
54-годишният Рафаеле Фито е натоварен от италианския министър-председател Джорджия Мелони да се справи с огромната сума пари, която страната получава по линия на Next Generation EU - фонда за възстановяване на блока след пандемията. Сега той би искал да контролира европейските фондове в по-широк план.
Но резултатите му у дома са смесени. Министерството на финансите на Италия изчисли, че по-малко от 50 от около 192 милиарда евро са били изразходвани до началото на юли, a EK призова за ускоряване. Когато преместването му в Брюксел стана ясно, Фито започна да се опитва да облекчи конфликта между кабинета на Мелони и Комисията.
Вътрешен човек
Номинираният от Полша еврокомисар Пьотр Серафин, на 50 години, е близък съюзник на премиера Доналд Туск и гледа към бюджетния портфейл, според съобщения в полските медии.
Серафин е класическият вътрешен човек в Брюксел. Той беше дясната ръка на Туск в продължение на половин десетилетие от 2014 г., докато той е президент на Европейския съвет в период, когато блокът беше изправен пред безпрецедентни предизвикателства – кулминацията на гръцката дългова криза, вълна от мигранти от Африка, Близкия изток и Азия и Брекзит.
Известен като добре работещ с колеги дипломати и медии, Серафин може да бъде тайното оръжие на Полша, ако тя иска да притежава повече власт в Брюксел. Роля в разпределянето на бюджета ще бъде една от най-влиятелните, защото става въпрос за реални пари: колко правителствата трябва да внесат в ЕС и колко ще получат обратно.
Г-н Не
48-годишният Вопке Хьокстра беше министър на финансите на Нидерландия, преди да стане еврокомисар през октомври миналата година, когато Франц Тимерманс реши да се кандидатира на националните избори в страната. Той получи прякора „Г-н Не“ заради навика си да не се вслушва в призивите на колегите си за повече средства.
Той може да твърди, че е предоставил добре оформени бюджети и е насочил нидерландския национален излишък към инвестиции, но на европейската сцена неговата подкрепа за бюджетна строгост – страна, която не спазва правилата за разходи на блока, не трябва да получава средства от ЕС – му спечели смесена репутация.
В първото му изслушване пред Европейския парламент за ролята му на комисар по въпросите на климата, законодателите на ЕС - особено тези от неговата страна - също така го критикуваха за предишния му трудов стаж в Shell и McKinsey.
Семейният човек
Ирландия даде да се разбере, че бившият финансов министър Майкъл Макграт, на 47 години, също иска икономически портфейл. Трудното е, че страната държеше портфолиото от финансови услуги в предишната комисия, което прави повторно назначение трудно.
В Ирландия Макграт създаде фонд за суверенитет, захранван от корпоративни данъци, за да се справи с настоящите и бъдещите предизвикателства на демографския и екологичния преход.
Той би могъл да се сближи с фон дер Лайен заради факта, че и двамата имат по седем деца.
Банкерът
57-годишният Йозеф Сикела е министър на индустрията и търговията на Чехия и би предпочел портфейл за вътрешен пазар или конкуренция. Неговото правителство също така разглежда като интересен вариант позиция в областта на климата и търговията, според представител на страната.
„Но през целия си живот, през цялата си кариера той е работил в банковия сектор“, казва служител на чешката администрация, цитирайки дългия му опит в Erste Group Bank AG като корпоративен и инвестиционен банкер.
Аутсайдерите
Други имена също могат да се включат в надпреварата за така желаните икономически позиции през следващите няколко седмици.
Мария Луис Албукерки, бивш министър на финансите на Португалия, която се справи с банковата криза в страната, е втората опция за Лисабон.
Дания може да изпрати своя министър на индустрията Мортен Бьодсков. Шведката Джесика Розуол пожела конкурентоспособността в презентационната си реч, а белгиецът Дидие Рейндерс също е възможен кандидат за икономическа роля. В същото време много южни и източни страни гледат към поста, свързан с кохезията и регионалните разходи.
Варианти има много, но кой ще влезе в нощния клуб зависи от фон дер Лайен.